Denne film er fiction, men den bygger på fakta.
I 1100-tallet sydede Gobiørkenen af uro.
Mongoler, merkiter, tatarer og karkaiter forsøgte at overleve -
i et hårdt og ufrugtbart land.
Småhøvdinger udførte sine raids med list og grusomhed.
Plyndring og røveri var en livsstil, og ingen stolede på sin broder.
Ud af dette virvar af forræderi og vold -
steg en af de bedste krigere verden har set frem
En erobrer, som forandrede hele verden.
Stands!
- Gør plads, jeg vil tale med Targutai! - En mongolhøvding!
Lad ham komme frem!
- Hvorfor krydser I mit land? - Land skal forsvares, Temujin.
Gør merkiterne krav på det?
- Det var lettere, hvis vi var alene. - Din blodsbroder taler i gåder.
- Targutai forstår mere end han viser. - Vil du prøve mit mod, mongol?
Skulle to ensomme jægere angribe en merkitstyrke under Targutai?
En sådan ydmyghed klæder ikke en mongol, men jeg lader mig ikke narre.
Men dette er en glædesrejse. Se, min tredje hustru, en tatarkvinde.
Jeg deler din smag for kvinder, Targutai, men ikke for blod.
Farvel, tatarkvinde.
Min far havde dræbt ham for mindre end det-
men du frygtede mongolhunden.
Slet ikke, kvinde! Targutai frygter ingen.
Skulle en mongol vove at røre Kumleks datter?
Et uforskammet svin.
- Spred vagterne ud! - Udfør høvding Targutais ordrer!
Temujin havde sikkert mænd skjult i nærheden og ville provokere mig.
Det er hans taktik siden hans far døde. Hans klaner er spredt ud.
- Takket være min far. - Din far Kumlek handlede godt.
Mongolernes stamme har nu ikke mere magt end lopper på en hund.
Alligevel tør du ikke trodse Temujin.
Hent drikkelse, og skynd dig, dit kryb!
- Fristende. - Men uklogt, broder.
Når visdom kræves lytter jeg til dig, når handling kræves, til mit blod.
Jeg mærker i mit blod, at tatarkvinden skal blive min!
Ikke engang den store Kasar kan bøje Sorgensjern.
Hemmeligheden er afkølingen.
Vores lillebror træner vist.
Jaså, hemmeligheden er afkølingen?
Kom, Kasar, vi har bedre aktiviteter. Tag din rustning på.
Endelig noget, der er en mand værdigt!
Krugal, tag den her til garveren og del kødet op.
Vær hilset, mor!
Falkonerer!
- Vender I tomhændede hjem fra jagt? - Nej, med en fin gazelle.
- Nu søger vi større bytte, Hunlun. - Hvor mange merkiter så du?
- Ikke flere end 30. - Vi tager dobbelt så mange med.
En lille karavane, en gruppe skytter.
Ingen spænder buen endnu. Jeg vil have Targutais kvinde uskadt.
- Skal vi angribe merkithøvdingen? - Merkiterne er mange.
Tatarerne er endnu flere, og kvinden jeg vil tage, er en tatarkvinde.
Det her angreb kan give os bekymringer.
Hvad siger Jamuga?
- Nå, hvad siger Jamuga? - Jeg følger min blodsbroder!
Er I kvinder, der ryster foran en underlegen styrke?
Lad den, der vil, tage af sted.
Jeg har ikke plads til den, der frygter eller tvivler på mine ordrer.
- Ingen tvivler på dine ordrer. - Alle følger den store Temujin.
Den veltalende Jamuga.
Vi angriber ifølge planen.
Herre!
Temujin, den sjakal! Grib til våben!
Fremad!
De angriber fra alle sider!
Din hest!
- Vi må flygte! - Fra nogle lopper?
Flygt, min tapre frier!
Targutai!
Hvorfor så travlt, høvding Targutai? Afviser du min gæstfrihed?
Fremad, du tapre!
Frem med jer!
Vil du forlade din brud ukysset, tapre frier?
Fart på, din kujon, tatarheksen venter på dig.
Hvad ønsker tatarkvinden, at jeg skal gøre med vores helt?
Hvad gør sjakalen med kaninen, mongol?
Vend tilbage til dit folk, Targutai og fortæl om mongolernes storsind.
- Som minde om din tatarkvinde. - Forsvind, Targutai!
Et såret dyr er farligere end et raskt. Det havde været bedre at dræbe ham.
Jeg frygter ikke Targutai, såret eller ej. Det er hende, jeg må frygte.
Du taler sandt, mongol. Jeg er Bortai, datter af Kumlek -
alle tatarers høvding.
- Min faders banemand. - Hans, og snart hele din stammes.
- Hvad siger du til mit bytte, Jamuga? - Større end du kunne drømme om.
Bogurchi, vi tager af sted!
Vær hilset, mor.
- Fremvis byttet. - Hele byttet?
Stil hendes telt op ved siden af mit.
Et godt bytte, hvis jeg ikke tager fejl.
Bedre end du aner, mor. Hun er datter af Kumlek.
Kumleks datter? Ondskabens afkom!
Lad dine slaver more sig med hende! Hun kommer ikke ind i vores telt.
Det afgør jeg. Hun skal give mig nydelse.
Vil du nyde datteren af din faders banemand?
Hun vil bringe ulykke over dig og over hele dit folk.
Bliv, mor. Vi skal feste og glædes.
Glædes? Mindet om din far vejer tungt i mit hjerte.
For mig findes der ingen glæde!
Sådan skal det lyde! Nu danser vi!
Nej!
Lad os se tatarkvinden danse!
Jeg danser ikke med sjakaler.
Nej? Du kommer til at danse for Temujin.
Dans, tatarkvinde!
Dans for Temujin!
Dette skal du vide, kvinde, du skal blive min hustru.
Har Temujin sådan en mangel på kvinder, at han slukker sin ild med is?
Jeg ved, at du ikke elskede Targutai.
Så jeg skal overvældes af Temujin og hans fordrukne passion -
og gengælde kys med kys?
Mine værste slaver ville skænke dig større nydelse, mongol.
Vagt!
Før fangen til hendes telt.
Kvinde!
Jamuga...
Jamuga!
- Min herskerinde vil tale med Dem. - Bortai? Hvor er hun?
Fanget i sit telt, herre, ellers var hun selv kommet.
Kom.
- Hvad ønsker du af fortræd, kvinde? - Fortræd?
Temujin så det ikke som fortræd, ikke før jeg afviste ham.
Dig ville jeg ikke afvise, Jamuga.
Og hvis jeg ikke gengælder din bevågenhed?
Så røber jeg dit forræderi for Temujin.
Heste til mig og min slave, og frit lejde ud af lejren.
Er det så meget forlangt?
Jeg er fristet, kvinde.
Fristet til at slippe dig fri! Du vil bringe folket ulykke!
- Så lad mig gå, Jamuga. - Han er mig mere kær end livet.
Jeg kan ikke forråde ham, ikke engang for hans eget bedste.
Bedre at forråde ham end at ses som forræder uden nogen gevinst.
- Hvad mener du, kvinde? - At jeg råber på din kære Temujin!
Tilbage!
Kom ud, mongol!
Targutai!
Temujin!
- Hvorfor ligger kadaveret her? - Det er et tegn, min søn.
Hvad er det for kvindesnak? Fjern det!
Så mange er døde uden grund for Kumleks forbandede datter!
Jalair!
Lad to mand bevogte kvinden i hendes telt.
Hvis der sker hende noget, vil de dø en langsom død.
Chepei! Før udpostvagterne til mig, hvis de stadig lever.
Vil du straffe vagten, når du forlod os, og lod Jamuga forsvare lejren?
Vær hilset, Temujin.
Noget at drikke.
Jeg kunne tømme ti avlshopper.
Hvor er Jamuga?
- Hvor er Jamuga!? - Her, min broder.
- Hvad nyt om merkiterne? - Drevet på flugt.
- Men vi mistede mange mænd. - Skidt når tatarerne angriber.
- Overlad tatarerne til mig. - Som med merkiterne?
Jeg viste den der tølper nåde. Tal nu, hvis I har noget at sige!
Udpostvagterne.
- Så I havde vagten i aftes? - Merkiterne overrumplede os.
- Det var et held, at I overlevede. - Ja, herre. Vi havde drukket meget.
Hæng dem.
Lyt nu! Jeg har taget tatarkvinden til min hustru.
- Min søn! Det kan du ikke gøre! - Ti, kvinde! Giv mig noget at drikke.
Jamuga!
- Elendige tåber. - De frygter Kumleks hævn.
Hvem kan bebrejde dem? Stammer har dræbt sine høvdinger for mindre.
Er du på deres side? Hvor er din tillid, broder?
Jeg skulle underlægge mig alle Gobiørknens stammer.
Ingen ville turde at gå imod mig. Var det ikke din drøm engang?
Det er det stadig, men tiden ikke er ikke den rette -
så jeg deler folkets frygt for, at Kumleks datter vil bringe ulykke.
Eller føre mig til det jeg alt for længe har ventet på. Tatarernes undergang.
- Hvordan skulle det ske, broder? - Med Wang khans styrker.
- Har kvinden taget din forstand? - Snarere fået mig til at se klart.
Var min far og Wang khan ikke blodsbrødre, som du og jeg?
Jeg har aldrig udnyttet det blodsbånd.
Fordi du forstod, at Wang khan kun gør gør noget egen vindings skyld.
Jeg går til ham som en allieret, med gaver -
og vigtige oplysninger.
Jeg har fået at vide, at Kumlek vil angribe Wangs by Urga.
- Han lader sig ikke narre af det. - Han får spioner til at undersøge det.
Vi lægger os i baghold. Når de ikke vender tilbage bekræftes min advarsel.
Det kan lykkes, hvis Wang ikke rådspørger sin shaman.
- Han stoler meget på sandseere. - Intet vovespil er uden risiko.
Men dette mangler muligheder for retræte. Afslører han os, er vi døde.
Jeg tager selv risikoen.
Du bliver her og forbereder opbruddet til jeg vender tilbage.
Og kvinden?
Jeg efterlader hende her, Jamuga, i din varetægt.
- Tynges du af noget? - Jeg har noget at fortælle.
Hun ville narre mig til at sætte hende fri.
- Hvad førte dig til hendes telt? - Lad ikke onde tanker slå rod.
Hendes slave hentede mig. Jeg ville vide, hvad hun ville.
- Hendes forræderi er uden ende. - Hun er en kvinde, Jamuga.
Rigtig meget kvinde.
Skulle hendes forræderi være mindre end andre kvinders?
Jeg tager hende med mig.
- Jalair. - Ja, herre?
Tag tre mand og slå lejr nordpå.
Hvis nogen skynder sig fra Urga, skal I finde ud af hans hensigt.
Torturer sandheden frem.
Dræb ham, hvis han skal udspionere tatarerne.
Som De befaler.
Chepei, rid i forvejen og slå lejr ved vandhullet.
Det bliver mere bekvemt i nat.
Intet er bekvemt så længe du lever.
Så vil du få en ubekvem fremtid.
- Hvorfor har jeg ikke fået et telt? - Fordi du skal sove i mit.
Jeg sover udenfor. Du der, hent min pels!
Tag dig af dine mænd.
Du behøver ikke pelse længere. Kom og drik.
Om natten min varme, og om dagen skal jeg overøse dig med juveler.
Jeg vil hverken have dine stjålne skatte eller din afskyelige varme!
Pelsene er medgift for ægteskabet med manden, du dræbte.
Jeg har taget dig til hustru, Bortai, og jeg tager også din medgift.
I morgen i Urga bliver det en gave til Wang khan.
Herre, kvinden!
Du er smuk i din vrede.
Hvis Wang var yngre og bedre til at dukke for sig sværd -
skulle jeg måske give ham dig og beholde pelsene.
For de er også smukke.
Jeg vil beholde dig, Bortai, trods at du ikke gengælder min passion.
Dit had vil blive til kærlighed.
Inden den dag kommer har gribbene ædt dit hjerte!
- Hvem der? - Temujin, mongolernes høvding!
Vis dem til paladset!
- Temujin hilser dig, ærede khan! - Temujin! Det glæder mig at se dig.
- Jeg takker for din velkomst. - Jeg mindes om din far, Yesugei.
Min blodsbroder, der blev forgiftet af tataren Kumlek.
Hvad siger du, ærede khan, er en datter et godt bytte for en far?
Hun er i det mindste en smuk datter.
- Hvad mener Temujin? - Dette er Bortai, Kumleks datter.
- Tatarens datter? - Jeg ville skænke hende som gave.
Hendes temperament er desværre lige så slemt som hun er smuk.
I stedet har jeg en lige så smuk gave, som skænker grænseløs glæde -
uden grænseløse bekymringer.
En i sandhed kongelig gave, Temujin!
Giv os musik og fest, der er Temujin, mongolernes høvding, værdig!
Kvinden fra Samarkand. Jeg genkender hende på...
- Der findes ikke bedre dansere. - Uforlignelige i kærlighedens kunst.
Sammenlignet med dem er alle andre kvinder anden sortering.
En sådan havde sandelig været en værdig gave.
Vækker deres dygtighed ikke din beundring... eller misundelse?
Din tatarkvinde deler vist ikke vores begejstring for danserne.
Tilgiv hende, ærede khan, men da hun mangler deres færdigheder -
er det hårdt for hende at se dem.
Chepei!
Før hende til kvindeboligerne.
Undskyld, ærede khan, men sådan viser tatarkvinden sin kærlighed.
Som du ser, havde hun været en dårlig gave.
Temujin nævnte vigtige oplysninger. Lad os nu høre dem.
Ja, lad os høre dem nu! Forsvind!
Tatarerne og merkiterne har slået sig sammen for at angribe os.
Jeg blev lige så overrasket, men vi kender Kumleks troløshed -
og merkiten Targutais ambitioner.
Da jeg hørte, at Kumleks datter skulle blive merkitens hustru -
slog jeg til.
Da jeg dræbte Targutai, var det sidste han sagde, at han ville blive hævnet-
og at Gobi snart var Kumleks.
- En døendes mands tomme ord. - Kvinden kom med lignende trusler.
Jeg sendte spioner til tatarområdet og skyndte mig så straks hertil.
- Hvad siger du til det, shaman? - Hvis Temujins spioner talte sandt...
- Lad khanen sende sine egne spioner. - Hvad siger du til det, shaman?
Et tydeligere svar kræves. Lad et får slagte og kom med dets skulderblad.
Ånderne skal tale.
Ildens guder og vandets guder, luftens guder og tordenens guder-
vis jeres budskab på skulderbladet som glødende gas for mit syn.
Gennem tågen, ned fra himlen, lad sandheden træde frem!
Lys!
Temujins bud er sandt, ærede khan.
Tatarerne vil angribe din by.
Ak! Der er ingen fred at finde.
Ikke engang for den, der blot vil nyde sin rigdom.
Din by kan reddes ved at knuse tatarerne i deres lejr.
Lad os straks forene vores klaner for at udslette tatarer og merkiter.
Så bliver min far hævnet, og vores ejendomme og kreaturflokke vokser.
Temujin taler klogt, ærede khan.
- Sådan skal det ske. - Jeg tager af sted ved daggry.
Jeg meddeler hvornår og hvor vores styrker skal mødes.
Stands!
Hvad fører dig hertil på dette tidlige tidspunkt, shaman?
Morgensolen finder aldrig en himlens tjener sovende.
Jeg ville ønske dig velstand, Temujin.
Jeg ville gerne tale mere, men...
Chepei, vent udenfor. Og bevogt kvinden.
Jeg sætter pris på dine ord, trods din tvivl på min rapport.
Ånderne bekræftede din rapport, og skulle jeg, himlens ydmyge tjener-
tvivle på ånderne, når de har talt ifølge de foreskrevne love.
Vores khan begynder at blive tynget af år.
Snart vil hans høvdinger kæmpe om hans plads -
og andre stammer vil angribe os som sjakaler.
Tiden er inde for en ung khan med mod og list.
Jeg ønsker dig velstand, Temujin khan.
Jeg ønsker dig velstand, shaman.
Jeres telt brænder godt.
Chepei, efterlad pakhestene og snig dig ind i lejren i nat.
- Jeg venter her. - Som De befaler, herre.
- Tatarer! - Farvel, mongol!
- Temujin! - Jamuga!
Vi blev overfaldet.
- Fortæl om slaget. - Kumleks tatarer fester i vores lejr.
Og Bortai med dem.
- Vores tab? - Det her skal ordnes rigtigt.
- Er vores tab store? - En del. Vi var klar til at bryde op.
Derfor kunne vi redde meget. Vi blev ikke forfulgt ret længe.
- Det er dig han er ude efter. - Vi er begge lige vigtige.
Jeg var på vej for at advare dig, men vi blev overfaldet.
- Din plads er hos vort folk. - De er i sikkerhed hos Bogurchi.
Du var i større fare.
Jeg søgte dig blandt de døde.
Og så huskede jeg den her grotte fra vores ungdom.
Stedet for vort blodsritual og for store drømme.
Temujin vil sejre.
Men først må du til dit folk. Jeg søger efter heste i lejren.
- Vær på vagt, broder. - Intet vovespil er uden risiko.
- Mongol! - Så sandt, tatar!
Jeg kom frivilligt for at tale med jeres høvding, Kumlek.
Kom herhen, lille skønhed!
Herre, en mongolgeneral.
- Deres tjener Jamuga, herre. - Jamuga?
Jeg har forladt Temujin. Hans dårskab da han førte Deres datter væk -
har fået folket til at vende sig imod ham.
- Blev han taget til fange? - Ja, af mig.
Løgn! Jeg kom frivilligt og bad om at blive ført til Dem.
Jeg taler med dig i morgen. Før ham væk.
Han lyver, far.
Han ville hellere dø en frygtelig død end at forråde sin blodsbroder.
Vi prøver hans loyalitet før vi tager af sted i morgen.
Men i aften...
Vend tilbage til dit telt, datter.
Kom her, lille mongol.
Så du forråder din blodsbroder?
Løgnene kvæler dig, mongol.
Hvad er det med Temujin, der får dig til at elske ham sådan?
Løsn rebene, sæt ham i et telt og bevogt ham nøje.
Følg efter ham. Vend ikke tilbage uden Temujin.
Temujin, I tåber!
Mongolhøvdingen!
- Din blodsbroder tjente dig godt. - Løgner!
Se, mongol.
Jeg hørte ham forråde dig overfor Kumlek.
Vær hilset, Temujin!
Se, tatarer! Jeg giver jer Temujin, søn af Yesugei!
Se på ham, mongolernes høvding!
Lad os drikke! Vin!
Når dyrene har fået vand, gør da det samme med mongolen.
Tørstig, mongol?
Løsn hans reb!
- Jeg sørger. - Mongolen jamrer sig allerede.
Jeg sørger over, jeg ikke kan hilse dig på passende vis. Mit spyt er tørret op!
Sig os, mongol, hvilken straf ville du idømme i en situation som denne?
Hvad andet, kære hustru, end en langsom død?
Så skal du få en langsom død.
Bid for bid, fra tæerne og fingrene skal du skæres i stumper -
og hver bid skal kastes for hundene for øjnene af dig -
til de også rives ud som godbidder til gribbene.
Væk med ham!
Klogt, Kumlek, for så længe jeg har fingre at gribe et sværd med -
og øjne at se med, sidder dit troløse hoved ikke sikkert-
og din datters seng er ikke sikker!
Musik!
Frem med orkestret!
Jeg er træt, far.
Sæt ild på dig selv, jonglør -
så vi får lidt rigtig underholdning!
Bortai...
Bortai!
Han har lidt meget.
Fornægt ikke dit hjerte.
Giv ham mad og vis ham til hestene.
Lad os se om mongolen sover.
Tag bjørnen med så skal vi more os med Temujin.
Skynd jer med bjørnen! Vi binder ham sammen med Temujin!
- Vagt! Mongolen er væk! - Op med dig!
Væk vagterne og gennemsøg lejren!
De er fortabt, Mongol.
Den her skåner Dem for mange pinsler.
Temujin! Vi troede, du var død, herre.
Døden kommer ikke med hast til Temujin.
Så I troede, at jeg var død. Hvem valgte I til høvding?
Kun din blodsbroder kunne lede os i al vor elendighed.
Han vil blive meget glad.
Velkommen Temujin!
Vores leder er vendt tilbage!
Temujin!
Temujin, min broder!
Jeg er vendt tilbage, Jamuga.
Min søn! Et mirakel! Du lever!
Du fødte mig ikke for, at jeg skulle blive dræbt af tatarer-
men for, at jeg skulle knuse dem.
Brænd disse beskidte laser!
Min søn!
Ikke underligt, at Jamuga troede, at du var død.
- Temujin! - Bliv her, min søn.
Hent mine helbredende blade og olier.
Jeg ser intet forræderi der, men det er det sorteste forræderi.
Det kan maskere sig som broderlig kærlighed.
Tal! Benægt det!
Nej, det ville være at nære den tanke. Den skam vil jeg skåne dig for.
Tal så man kan forstå det!
- Forrådte du mig? - Nej!
Hunlun, min mor, kom og tag dig af mine sår!
Det her skal han få betalt. Vi marcherer mod tatarerne.
- Med Wang khan? - Ja, hans hær og vores klaner.
- Hvad hører jeg af tåbeligheder? - Vi vil angribe Kumlek.
Meddel Wang khan, at jeg venter på hans styrker ved fuldmåne.
- Jeg kender din plan, men... - Kasar, følg med Jamuga.
Din styrke kan komplettere hans forstand, hvis I skulle få problemer.
Lad os tage af sted, Kasar.
Kom og helbred mig, mor.
Hvis jeg bare kunne helbrede din galskab.
Er det sådan, at du som kvinde siger, at du er imod min plan?
Tal ikke sådan til mig, din mor.
Har jeg ikke holdt stammen forenet -
og opfostret dig til at genindtage din fars plads og hævne hans død.
- Og nu vil du lade hævnen køle af. - Du lyver, min søn.
Du vil ikke hævne din far. Du er kun ude efter tatarkvinden.
- Min pagt med Wang khan... - Han vil forråde dig.
Eller stjæle dine skatte. Var du ikke blændet af begær...
Du er også blind, mor, blændet af dit had til hende.
- Kumleks datter! - Jeg kan ikke gøre dette uden hjælp.
Jeg vil have Bortai, om det så styrter mig og os alle i fordærv.
Om det er godt eller dårligt... så er hun min skæbne.
Mongolhøvdingen Temujins sendebud.
Dyrebar moskusolie, herre.
Nej, moskusduften passer ikke med de himmelske tegn.
Hent grønbladsolie.
Herre, to mongolsendebud ønsker audiens.
Før dem hertil. Af sted med jer.
- Hilsner fra høvding Temujin. - Lever han?
Kom nærmere, Jamuga. Jeg hørte, at Kumlek dræbte ham.
En tatarløgn, ærede khan. De kunne ikke holde ham fanget.
- Min shaman! - De ønsker mit nærvær, ærede khan.
Altid der. Jamuga og Kasar siger, at Temujin flygtede fra Kumlek.
- Et mirakel! Hvad siger du, shaman? - Mit hjerte glædes.
Vi meddeler hvornår og hvor Temujin venter på dine styrker.
Slavernes tunger er blevet skåret ud.
- Kerolins bjerge ved fuldmåne. - Jeg har...
Sendebudene må være trætte, ærede khan.
Hvil dig nu, så taler vi mere når dagen er blevet køligere.
- Men, Jamuga... - Vi takker for din gæstfrihed.
Jeg kan ikke lide historien om Temujins mirakuløse flugt.
- Jeg mærker en duft af forræderi. - Forræderi?
Forræderi... Hvad mener du, shaman?
Jeg har tænkt på dette længe.
Var det mongolernes mål at lokke os i krig mod Kumlek?
- Med hvilket formål? - At vokse på vores bekostning.
Det siges jo, at da Temujin blev født, fandt man en blodklump i hans hånd.
Det varsler om storhed. Lad den ikke nås på din bekostning, ærede khan.
- Hvad siger ånderne? - Jeg konsulterede dem tidligere.
Tegnene er utydelige og tiden knap.
Lad mig undersøge Temujins planer før vi sender vores styrker ud.
Min trofaste shaman! Hvis der skete dig noget ondt...
Jamuga er meget elsket.
Hold ham her. Så kan min sikkerhed garanteres.
Hvis vores bror ikke ventede på os...
Slaverne står til vores khans gæsters rådighed.
Husk din far Yesugei. Rør hverken mad eller drikke.
- Forgiftet? - Måske.
- Der er noget galt. - Hvorfor så ikke vende tilbage?
Vi må se om der er forræderi. Så må vi blive og lytte.
Sæt dig.
Vi må kunne advare vores broder.
- De ville stoppe os ved portene. - Ingen ville kunne stoppe mig...
Vent!
Her behøves mere end råstyrke, Kasar.
- Alt vel, shaman. - Hvis de skulle flygte...
- De flygter ikke, shaman. - Døde mænd flygter ikke.
Og hvem kan vide, hvad der skete i mørkets slør?
Hvad tjener det hertil?
Mellem stængerne.
Endelig kan jeg bruge musklerne.
Gå forrest. Hvis nogen ser os, skal han smage mine næver.
Min styrke holder mig nu fanget.
Tag min hånd.
Jeg tror, at...
En mongol!
Efter ham!
Vi er heldige.
Vi søger efter Temujin og finder hans blodsbroder.
Bind ham ved hesten.
Fuldmånen har stået højt længe.
Han lover meget, Yesugeis hvalp. Har vi samlet klanerne forgæves...
Herre, intet spor af Wang khans styrker.
Du har rejst langt. Spis og drik.
- Han lod sig bedrage af Wang. - Mine høvdinger ryster.
- Vil du møde Kumlek alene? - Du lovede os Wangs styrker.
Vi har været tåbelige nok til at samle stammerne for det løfte.
I skal nok få del i Temujins sejr.
Evige himmel, min fader Yesugei, hør mig!
Kald ånderne til min hjælp! Giv mig soldater!
Jeg har ventet længe på denne dag, men jeg er omgivet af svæklinge -
og sejren glider mig af hænde.
Himlens ånder, min fader Yesugei, forlad mig ikke i denne stund!
Lad ikke troløsheden sejre!
Herre.
Et sendebud fra Wang khan.
Temujin.
- Jeg har dårlige nyheder, Temujin. - Det tvivler jeg ikke på.
Wang khan venter i sin trygge by på nyt om din undergang.
- Red du to dage for at sige det? - For at advare dig.
Og give dig en plan, der kan sætte en stopper for oldingens forræderi.
- Indtag Urga! - Så min hær kastes ud i en belejring?
Der bliver ingen belejring og intet slag.
Jeg skal selv åbne portene. Så falder byen som en blomme.
Tiden er inde, Temujin khan, hvis du vil gå magtens og rigdommens vej.
Og en ung khan ved, hvordan han belønner en ydmyg tjener.
Og mine brødre, Jamuga og Kasar?
Wang holder dem fanget.
Bryd op. Vi rider mod Urga.
Sergent...
Hold øjne med shamanen. Hvis han forlader os, så dræber du ham.
Holdt! Hvem der?
Vores khans shaman. Jeg har mongolhøvdingen med.
Luk op! Han venter på vores nyheder.
Fremad!
Min shaman.
- Hvad har du af nyheder? - Ånderne venter på dig, ærede khan.
- Du er blevet hævnet, Temujin khan. - Pas på slangen, Temujin.
- Min hævn var ventet, forræder. - Ikke jeg, Temujin.
- Han talte forgiftede ord mod dig. - Du forvrængede dem til din fordel.
Han ville, at jeg skulle overlade dig til Kumlek, og...
Og mine brødre?
Kasar...
Min ydmyge tjener...
Hør mine ord!
Wang khan er død! Urga tilhører os!
Herre, Wangs generaler lover dig troskab og lydighed.
Tag jer i agt!
Jeg er Temujin, alle mongolers høvding -
og nu hersker over Wang khans land.
Lad alle vide, både nært og fjernt-
at de, der gør modstand knuses, og de, der underkaster sig skånes!
Og de, der frivilligt slutter sig til mig bliver godt belønnet.
- Jeg vil angribe tatarerne. - Hils jeres khan!
- Ingen kvaler bider på ham. - Få ham til at tale!
- Ellers må du lide alle hans kvaler. - Tænd et bål.
I tre dage har dine mænd forsøgt få ham til at tale.
Han ækler mig, men han skal tale, så jeg får at vide, hvor Temujin er.
Lad da mig tale med ham. Jeg forstår den der mand.
Ingen tortur kan overgå en kvindes mildhed.
Jeg er lige så interesseret som dig i at høre, hvor Temujin befinder sig.
Gør hvad du vil med ham, bare du får ham til at tale!
Kaptajn, før ham til mit telt.
Du har sovet længe. Drik.
Du har lidt meget.
- Men nu redder du mig fra lidelse? - Hvis det står i min magt.
Min fars vagter bevogter teltet.
Hånden er blød, men ikke engang vandet kan få mig til at tale.
- Jeg vil bare vide, at han lever. - Jeg er udhvilet. Kald på vagten.
- Jeg hjalp ham med at flygte. - Og derfor skal jeg fortælle...
- Intet! Bare at han lever. - Vagt!
Forsvind!
Tåbe! Min far ville rive hjertet ud af min krop for dette forræderi.
Jeg risikerer alt for nyt om, at Temujin lever.
Jeg ville forråde Kumlek og mit folk for hans skyld!
Forstår du ikke, Jamuga?
Du sagde engang, at du elskede ham mere end selveste livet.
Jeg fortæres af savn.
Jeg kan føre dig til ham.
Hvor er han? Nej, sig ikke noget! Jeg finder ud af det.
Det må ske snart. Jeg var på vej for at advare ham imod en fare.
Det må ske i aften. Hvis han dør...
Han dør ikke. Faren gælder især hans krigsplaner.
Hans liv beskyttes af skæbnen.
Fortæl om Temujin. Mit had kunne ikke længere besejre min kærlighed.
Hans sjælskraft lokker kærlighed til og gør andre større end de er.
Jeg fandt mening i vort broderskab -
og forsøgte at inspirere den storhed han endnu ikke havde set indeni sig.
- Det var mit livs mål. - Var, Jamuga?
Han har fundet bedre inspiration nu, Bortai.
Vi må hen til ham.
Bortai!
Temujin!
- Min broder! - Nej, Temujin!
Dø, forræder!
- Temujin, min elskede. - 10 mand skal bevogte dig.
Jeg vil hævne min far.
Mongolhund!
Han kommer.
Mit hjerte glædes over, at han får din triumf at se.
Åbn dit hjerte for ham.
Hans kærlighed og loyalitet til dig er lige så stor som min egen.
Lad der råde broderskab mellem os som før, Jamuga.
Din tunge kalder mig broder, men dit hjerte afviser mig -
for mistroen har bosat sig der.
- Fortiden skal glemmes, Jamuga. - Mistroens rødder når dybt.
Temujin vil være urolig om dagen og sove ængsteligt om natten.
Lad os ikke tale mere om dette. Jeg behøver din visdom.
Du behøver ikke mig, broder, for du har fundet din skæbne.
Du vil vinde endnu større sejre, og du skal kaldes Djengis khan -
den perfekte kriger.
Den veltalende Jamuga.
Jeg har ikke gengældt din kærlighed, min broder.
Bed mig om hvad du vil, og jeg lover at opfylde dine ønsker.
- Lad mig dø hurtigt. - Jamuga!
Det er den tjeneste, jeg beder om. Opfyld dit løfte.
Lad mig dø uden blodsudgydelse, som i vore forfædres hellige ritualer -
så min ånd for evigt kan råde og beskytte vores store khan.
Det skal ske, min broder.
Den store Djengis khan vandt uforlignelige sejre.
Gobiørknens stammer sluttede sig til ham og alle fjender rystede.
Han lagde alle Kinas rigdomme for sin tatarkvindes fødder-
- og i et århundrede herskede deres efterkommere over den halve verden.